Mårhund, mårhund, kom nu ud og leg med os
lege kan jeg ikke nu, jeg spiser jo
- hvad spiser du? - Syltet frugt og andet godt.
- Må jeg ikke smage? - Du skal ikke være glubsk, min ven.
Pompoko.
Vi mårhunde har altid levet tæt på menneskene.
Ikke for at stjæle deres mad.
Men hvor der er rismarker, er der frøer, græshopper, mus, muldvarpe.
Og der er frugt.
Der er meget mere mad end i skoven.
Men sidste forår stod den gamle bondegård tom.
Den virkede helt forladt, så vi flyttede ind.
Det blev et fantastisk år.
At bo i et hus med have var som en drøm. Men en dag...
Mårhunde slås ikke om revirer, men denne gang var det anderledes.
Vi mødte andre flokke overalt. Vi kæmpede også om hulerne.
Og til sidst...
I 31 i Pompoko-æraen, på grænsen mellem Taka-og Suzuskovene-
- samledes Tamabjergenes bjørne til et afgørende slag.
Den røde hærvar anført af Gonta, en grum vaskebjørn fra Taka.
Den blå hær anførtes af Seizaemon, en oldermand fra Suzu.
Mange ved ikke-
- at mårhunde går på to ben, når der ikke er mennesker i nærheden.
Slaget var indædt, men varede ikke længe.
Kæmp, kæmp, Taka!
Kæmp, kæmp, Suzu!
De røde vinder! De blå vinder. Men begge taber. Dræb taberne!
Taka-skoven forsvinder i dag, Suzu-skoven forsvinder i morgen.
Mårhundene har ingen steder at være. Hvor skal de tage hen?
Der er ingen steder, de kan tage hen.
Uanset hvem der vinder, så taber begge sider. Dræb taberne!
Dræb mårhundene, som taber!
Der er alt for mange. Færre mårhunde er bedre for alle.
Sejrherrerne må holde op med at føde unger.
Føder I flere, mister I alt. Jeres hjem forsvinder. Det er sandt!
Gamle Oroku fik ret. Mårhundene var chokerede.
Deres skove forsvandt. Golde, udjævnede bakker-
- strakte sig, så langt øjet kunne se.
Det her er vanvid! Vi har ikke tid til at slås!
Japan oplevede økonomisk vækst. Nye kvarterer skød op ved Tokyo.
Landbrugsarealer og skove forsvandt.
Med væksten blev landet ædt af et kæmpe insekt.
1967 fik bystyret en idé. En ny forstad, Tama, skulle opføres.
Over 300,000 mennesker skulle bo på 3.000 hektar.
Skove og bakker måtte vige, dale skulle udfyldes,
- marker og gårde skulle jævnes med jorden.
Tamabjergene skulle forvandles til én stor byggeplads-
- for en mønster-soveby for Tokyos arbejdstagere.
Det var historiens største byggeprojekt.
De kan i det mindste deres kram, disse mennesker.
Vi havde altid troet, de var dyr som os, men vi tog fejl.
Nu har vi forstået, at de er mægtigere end guderne.
Mårhunde stammer fra Tamabjergene-
- samledes en nat til et møde i det gamle Manpuku-tempel i skoven.
Efter en enstemmig beslutning ledtes mødet af Tsurukame Osho-
- på 105-år, som boede i templet.
...stillet overfor disse problemer må vi droppe vore natlige vaner-
- og være klar til at handle døgnet rundt.
Man besluttede at sabotere byggeprojektet.
Beslutningen er enstemmig!
Mårhundene vendte hjem og lod oldermændene udarbejde en plan.
Oldermændene enedes om en femårsplan-
- for at genoplive deres kunsthåndværk.
Berømte kunsthåndværkere fra øerne Sado og Shikoku-
- hvor håndværket var mest udviklet, skulle inviteres.
Men den lange rejse for athente lærerne var svær og farlig.
Ingen ville tage afsted, alle lod, som om de sov.
Vi må vel vente på, at de unge lærer håndværket på egen hånd.
Den er vi med på!
Takket ære hamburgerne blev stemningen god-
- og oldermændene afsluttede mødet.
HENKASTIING AF AFFALD FORBUDT.
At følge menneskets aktiviteter var yderst vigtigt-
- så mårhundene bragte et tv til hovedkvarteret i Manpukutemplet.
- Godaften! - Godaften.
Fjernsynet skabte en uvant situation.
Besøgende strømmede til templet-
- og blev der hele dagen for at se fjernsyn.
Forvandling kræver total koncentration.
Alle celler skal forvandles straks. Det er naturens største mirakel.
Mindre forandringer kan opnås af dyr som kamæleoner-
- men kun mårhunde, ræve og visse gamle katte kan forandres totalt.
Gonta!
At du kan antage den form viser, at du har taget det første skridt.
Øver man sig flittigt, kan alle mårhunde forvandle sig... i teorien.
Lad mig demonstrere.
- Skal du ikke have løv på hovedet? - Det er kun for nybegyndere.
Det er længe siden.
Og et og to!
Med gamle Oroku som lærer gjorde mårhundene store fremskridt.
Unge mårhunde fra alle stammer finpudsede deres kundskaber.
Bravo, Shokichi!
Jeg har interesseret mig for mennesker, siden jeg var lille.
Vi måtte ikke nærme os dem, men min far tilskyndede mig.
Observationer af mennesker er afgørende for forvandling-
- så han mente vel, at det var godt at færdes tætved dem.
Men visse af os var ikke særlig dygtige.
Og nogle klarede det slet ikke.
Forvandling kræver streng fysisk og psykisk disciplin.
Det afskrækkede mange mårhunde-
- som i modsætning til ræve kan være ret dovne.
Så er det godt!
- Ponkichi! - Alle helgener er her. Forvandl dem!
Jeg tænkte kun på forvandling. Men min ven Ponkichi-
- ville bare leve som en almindelig mårhund.
...da den rejsende nåede bjergpasset-
- så han, at fyrretræet havde fået en ekstra gren.
"Underligt. Der var ingen gren på den side sidste gang".
Aha! Grenen byttede side.
Så sagde manden: "Det passer ikke. Der var grene på begge sider".
Og med ét var der grene på begge sider.
Pludselig lød der et bump.
- Hvad tror I, det var? - En mårhund!
Og hvorfor faldt den ned? Gonta?
- Fjols. Det var aldrig sket for mig. - Sådan skal det lyde.
- Sasuke, hvorfor faldt han? - Han gav slip med begge hænder.
Glimrende! Og hvad er moralen? Shokichi?
Man skal ikke tage det, mennesker siger bogstaveligt.
Ja. Vi mårhunde er let påvirkelige. Vi vil altid behage.
- Og så går det galt. Forstået? - Ja, Tsurukame Osho!
Siger jeg: "Mårhund, mårhund, kom nu ud og leg med os"...
Det kan vi ikke, vi har time nu!
I lader jer rive med alt for let. Det bekymrer mig.
Mens mårhundene arbejdede på at forandre sig-
- blev vinter til forår. Blommetræet blomstrede, kærligheden spirede.
De fleste fulgte gamle Orokus råd-
- og undlod at få unger, indtilde havde sejret.
Hunnerne undertrykte deres moderinstinkt-
- og afviste bestemt hannernes klodsede tilnærmelser.
Byggeprojektet skred frem.
Skove blev ryddet, og byggepladserne fordobledes.
De vrede og triste mårhunde kaldte området: "Bjergene uden ansigt".
Postbud, du tabte noget.
Da hunnerne ikke behøvede at føde unger-
- kastede de sig også overforvandlingen.
Foregav hanner at være hunner eller børn, blev resultatet skidt.
Men da hunnerne kom med, blev problemet løst.
Visse hunner ville selvfølgelig prøve at forvandle sig til mænd.
Hannerne skal blive her efter dagens lektion.
En dag gav Tsurukame Osho hannerne en specialtime.
Hvad tror I, tæppet, I sidder på, er for noget?
Jeg kan lige så godt sige det. Det er mit lem.
Og her er beviset.
Tilsidst skulle eleverne vise deres færdigheder.
Øvelsen var som en køretime. Eleverne havde kørelærere med-
- hvis noget uforudset skulle ske, eller hvis nogen gennemskuede dem.
Forandring kræver store mængder energi-
- især når man skal antage en menneskelig form.
De sorte rande under dyrets øjne skyldes ren og skær træthed.
Selv erfarne forvandlere må medbringe urter-
- for hurtigt at kunne få energi. Ellers stikkerhalen ud-
- og før man ved det, har de genindtaget deres oprindelige form.
Mårhundene har opdaget, at energidrikke er gode tilformålet.
For at bestå kurset skulle man op til en prøve:
- Tjen mindst 1.000 yen. - Hjælp!
Nogle skiftedes til at optræde som den samme person.
Andre forvandlede sig til tigger munke.
Arbejdede man i karaokebarer, gik pengene til energidrikke.
En vandt jackpot i en spilleautomat.
En anden stjal af kirkebøssen, men fik kun håndører.
Han forvandlede løv tilsedler... dog uden at snyde Oroku.
Det er nemlig ulovligt at forfalske penge.
En dag måtte Gonta afbryde træningen.
Han skyndte sig hjem til Takaskoven og fik et chok.
Overhalvdelen af hans barndoms skov var blevet fældet.
Gonta blev rasende, skyndte sig tilbage tilhovedkvarteret-
- og foreslog et angreb mod menneskene.
Jeg er imod det. Tiden er ikke moden. Det er kun femårsplanens første år.
Vi har bestået eksamen. Vi kan udrette meget nu.
Hvad mener du? Tror du, at de unge er klar?
- De har lært det meste, men... - Men?
De mangler erfaring. Én fejltagelse, og de bliver afsløret.
Gonta, din vrede over det, der skete i Takaskoven-
- påvirker din dømmekraft. Har jeg ret?
Det passer ikke! Jeg sværger!
Jeg tænker på alle mårhundes bedste.
Hvad mener du med det?
Glem ikke, at det var Gonta, som ville overtage Suzuskoven.
Stille! Selvom alle er imod det, agter vi i Taka at gå videre.
Insisterer Gonta, følger jeg trop. Også dig, Shokichi?
Tak!
Det er for sent at stoppe os nu!
- Ikke så hurtigt. - Stands os ikke, bedstemor!
Denne ene gang vil jeg lære jer en hemmelig teknik.
Hvis I kvajer jer, får I først jeres rigtige form tilbage om 5 dage.
- Hvad er det? - En død ræv.
I sommeren 32 i Pompoko-æraen brugte 10 frivillige mårhunde-
- deres forvandlingsevne på en række angreb mod menneskene.
Omsider begyndte mårhundene at tage kampen op.
Nu kommer de!
Fortsæt! Fortsæt!
Det lykkedes!
Flere ulykker ramte byggepladsen Tama Nyby kl. halv tre.
Jordskred og ulykker dræbte tre arbejdere og sårede to.
Et hus under opførelse blev raseret.
Dårlig sigt og regnskader kan have været årsagen.
De mange ulykker har givet grund til mistanke-
- om grundlæggende fejl ved byggeriet-
- og de lokale ønsker, at planerne skal revideres.
Vent lidt! Jeg synes, vi skal bruge et øjeblik-
- til at mindes de stakler, som døde under aktionen.
Osho har ret.
Lad os give de uheldige ofre et minuts stilhed.
Ja! Et minuts stilhed.
Så beder vi.
Se. Det er Gonta!
Heltene er tilbage!
I klarede det, Shokichi!
I unge mennesker har fyldt mit gamle hjerte med håb igen.
Det her var bare en prøveomgang.
Krigen er begyndt!
Vi dræber og lemlæster menneskene og fordriver dem fra Tamabjergene!
Sig noget, Shokichi!
Vi skal plante træer. Masser af daddeltræer, som vi jo foretrækker.
Lille daddelfrø, begynd nu at gro!
Af daddeltræer får vi aldrig nok!
Væk med menneskene! Død overmenneskene!
Ja, ja. Men først skal vi fejre den store seje.
- Ja, men én ting bekymrer mig. - Hvad?
- Skal vi jage alle mennesker væk? - Naturligvis.
- Kan nogle ikke blive boende her? - Aldrig i livet!
De er vore fjender. De er parasitter. De skal væk én gang for alle.
Jeg forstår... Jeg mener, jeg hader også mennesker!
Men ikke alle er så forfærdelige. Men... jeg hader dem virkelig.
- Men... - Men hvad?
Hvis vi fordriver dem alle, får vi aldrig tempura igen.
Eller sardiner... eller majs.
Hamburgere, basser, kylling, chips, pizza!
Jeg kan mærke smagen!
Skal vi lade et par mennesker blive, Gonta?
Det kan vel ikke undgås.
Hurra for Gonta! Op med ham!
Månen skinner så klart, skinner så klart over vores skov.
Skin, skin, skin over Manpukutemplet. Ja, ja, ja!
Alle venner er jo hos os. Pom poko...
Vi vil vise, hvad Tsurukame Osho kan! Kom nu. Alle vore venner er her jo!
Kom nu, alle vore venner er jo her. Kom, kom...
Ifølge en talsmand er projektet nødvendigt for Tokyoboerne.
Dagens ulykke påvirker ikke beslutningen om at bygge Tama.
Hvad?
En stor ulykke. Gonta, den drivende kraft bag angrebene-
- fik brud og indre skader, som det ville tage et år at læge.
Nyhederne gjorde mårhundene deprimerede.
Men borgernes frygt for gudernes straf fik stemningen til at stige.
Det var måske en fejltagelse at flytte shintotemplet.
Ulykkerne er måske en hævn fra templets guder.
- Statuer og templet er flyttet? - Ja, og det bekymrer mig.
Der blev holdt ceremonier først, men...
Hvad mener De, professor Mizuki?
De åndelige eksistenser betyder meget for området.
Flytter man deres bygninger, forsøger de at vende tilbage.
Når de ser, at alt er forandret, bliver de oprevede.
Jeg har på fornemmelsen, at der venter problemer forude.
Måske kan vi alligevel redde skoven.
Shokichi og de andre skred til handling.
Godsejeren kom for at inspicere skoven, før arbejdet begyndte.
Han så flere Jizo-statuer, end han mindedes.
"Jeg må tænke over det her", sagde han og udskød aftalen.
Kumataro, som boede i et tempel, som skulle flyttes-
- optrådte som den ræv, der der tjente de lokale guder-
- og viste sig på taget.
Rævens uhyggelige skrig afbrød proceduren.
Flytningen af templet blev udsat.
Beboerne bad myndighederne droppe planerne om at anlægge en vej.
Mårhundene fik vind i sejlene.
Grupperne prøvede at overgå hinanden i guerillaoperationer.
Følg med os!
Forsvind herfra!
Tag jeres affald med!
Vi tager affaldet og madresterne med.
Madresterne? Lad dem ligge!
Noget galt, frøken?
Er der sket noget?
Jeg har intet ansigt.
Et spøgelse!
- Jeg har lige overværet... - Et mord?
- Nej, det var... - Ikke et mord? Surt show.
Det... var en kvinde!
- Havde hun en mund som en haj? - Nej, hun var...
Så hun sådan ud?
Ikke nu igen!
Så hun nogenlunde sådan ud?
Mårhundene nød sandelig at skræmme menneskene.
Efter hver vellykket indsats fejrede de det.
Men Gonta, som havde startet alt, viste ingen tegn på bedring.
Hans kone Otama plejede ham, men han var stadig lige frustreret.
Gonta syntes, at hans venner var nogle pjok.
Indslaget: "Tama, Spøgelsesbyen" i tv var fantastisk!
Betjenten, vi skræmte, blev udspurgt. Gæsterne grinede ad ham.
Han blev rasende. Jeg var ved at dø af grin.
Idiot! Hvad nytter det? De stopper ikke byggeriet pga. det?
Vil I forvandle jer, så gør som jeg. Lav ulykker og slå dem ihjel!
- Åh, nej! - Gonta!
Gonta fik ret. Projektet blev ikke stoppet.
Man byggede floder i beton og anlagde veje overalt.
Byggemateriale ankom, og opførelsen af lejligheder begyndte.
Men de underlige episoder på byggepladserne og i bjergene-
- fik opmærksomhed overalt i landet.
Mårhundene blev mere og mere sejrssikre.
Sten, saks, papir.
I efteråret32 sendtes sendebud til Sado og Shikoku-
- for at få hjælp af mestrene der.
Tamasaburo fra Oni-skoven skulle tage til Shikoku.
Bunta fra Mizunomi-sumpen skulle rejse til Sado.
Ved næste fuldmåne tog de unge mårhunde afsked med vennerne-
- og rejste til deres destinationer ved godt mod.
Hvad er det her?
Mårhundene blev ved med at hjemsøge byggepladserne.
De morede sig og tænkte ikke på, om det var effektivt eller ej.
- Ud med dæmonerne! - Far!
Vil det her virkelig kunne fordrive menneskene?
Bliver vi ikke afsløret til sidst?
Måske skulle vi overfalde dem, som Gonta foreslår.
Hvad gør det, om nogle få bliver dræbt?
"At være eller ikke være, det er spørgsmålet".
Kiyo...
Hvorfor sidder du der?
Har du hold i nakken?
Jeg poserede og tænkte, at du ville sige, jeg var sød.
- Undskyld. - Nu fik jeg faktisk ondt i nakken.
- Du så sød ud. - For sent.
Jeg mener det.
Skidt med det. Jeg behøver mere træning.
- Alle elsker den sang. Også jeg. - Kan du "Hvor kommer du fra?"
- Ja, men ikke hele teksten. - Den sang plejede...
Der var engang en mårhund, som i Semba levede trygt.
En dag kom en jæger...
En jæger skød min farfar.
Hvor trist. Det vidste jeg ikke.
Helt i orden. Han blev ikke kogt eller stegt.
Nogen betalte godt for hans pels.
- Du har også en meget fin pels. - Jeg bliver glad, når du siger det.
- Hvad ville du sige om sangen? - Min far plejede at synge den.
- Han var også god til at spille bold. - Han må have været usædvanlig.
Da han kom til slutningen af sangen, advarede han os altid.
"Børn, selv i en glad sang, hører man, at mennesket er grumt".
"De jagter os mårhunde, dræber og spiser os. Glem aldrig det".
Skal vi spille bold?
- Er du god til det? - Rimeligt god.
Så gør jeg også mit bedste.
Hvorfra kommer du, min ven? Higo. Og hvor ligger det?
I Kumamoto. Og hvor ligger det? I Semba.
Der var engang en mårhund, Som i Semba levede trygt.
Shokichi, hvornår laver du "Operation Tvillingstjerne"?
- Jeg er faktisk helst fri. - Det er jo en mægtig god plan.
- Skal vi to ikke gøre det i aften? - Du og jeg?
- Tør du ikke gøre det med mig? - Jo, men...
Så gør vi det. Det bliver alle tiders.
- Når du er med, bliver det nok godt. - Du gør mig så glad.
Sikke søde små børn.
Vi er lige vendt hjem fra stjernerne, og nu er vores hjem væk.
Fra Skorpionens øje til Ørnens vinger.
Fra Slangens bugtninger til Lille Bjørns pande.
Vi spreder dug og frost, når vi flyver blandt stjernerne.
Hvad er det her for noget?
Vores hjem er væk, og vi fryser.
Ved du, hvad der er blevet af vort hjem?
- Hjem? Jeg ved ikke, hvad I mener. - Ingen ved det. Stik så af med jer.
Ellers ringer vi efter politiet!
Hvad har I gang i, unger?
Hold op med det hyleri!
De er ikke børn. De er små djævle.
Vær ikke vrede, små djævle.
Vent! Vil I have lønforhøjelse. Lad være med det der.
Jeg har fået nok. Jeg tager hjem.
- Disse bjerge er hjemsøgte. - Sig ikke den slags.
- Hvad med dig, Suzuki? - Tokyo skulle være rædsom.
Men det her er for meget. I bør standse byggeriet.
Uanset om det er guder eller djævle, så er nogen sure overprojektet.
Mårhundene var henrykte. Der blev festet igennem den aften.
Hædersgæster var de to helte Kiyo og Shokichi.
Der var mørkt og stille i arbejdernes barakker.
Men næste morgen... der var uanede mængder af mennesker.
Uanset hvor mange de skræmte, kom der altid andre til.
De lokale tror, det er ræve eller mårhunde, der står bag.
Det havde lettet opgaven. Så kunne vi bare udrydde de besværlige dyr.
Mårhundene blev chokerede.
Episoderne lader til at stamme fra gamle folkesagn.
- Ikke sært folk tror, det er dyr. - Det er bare løse rygter.
- Rygter?! Jeg så det selv! - Rolig nu.
I så faldt sørger vi for at udrydde skadedyrene.
Hvis nogen ved, hvem der står bag, så sig det til os.
Hvis I altså kan bevise det.
Mange tvivlede på, omforvandling kunne jage menneskene væk.
Edo-perioden var en gylden tid for mårhunde.
Deres forvandling var et udbredt tema for kunstmalere og forfattere.
Men vi mårhunde dominerede for meget. Vi vakte menneskenes afsky.
I moderne tid jages vi for vores skind-
- og pelshårene bruges til pensler.
Det er en hævn for vores udskejelser.
Glem ikke, at de seneste årtier har været fredfyldte for os-
- fordi vi har været tilbageholdende-
- og ikke forvandlet os for ofte.
Vor evne er et tveægget sværd. I skal bruge den med omhu.
Ellers kan vi se frem til flere gengældelsesaktioner fra mennesker.
Orokus formaninger dæmpede de unge mårhundes optimisme.
Nu var det efterår, hvor mårhunde skalæde meget-
- for at opbygge fedtdepoter inden vinteren sætter ind.
De unge mårhunde koncentrerede sig om at skaffe mad.
En dag kom en udmattet mårhund til Tamabjergene.
Rolig! Vi er også mårhunde.
Mange tak.
Du virker helt udmattet.
- Hvor kommer du fra? - Fra Fujino-skoven.
- Ligger den i Shikoku eller Sado? - På den anden side af bjergene.
Du er altså ikke fra øerne?
Åh, undskyld. Jeg har skuffet jer.
Nej, nej. Vi venter bare på nogen derfra.
Hvorfor er du kommet?
Jeg ved, hvor alt snavset, som ødelægger vores skov kommer fra!
Store mængder jord var blevet læsset af ulovligt i Fujinoskoven-
- og havde forurenet bække og skabt jordskred.
Mårhunde og andre dyr fik store problemer.
For at finde ud af, hvor jorden kom fra-
- antog Hayashi menneskelig form og sprang på en af lastbilerne.
Forvandling var ikke hans stærke side.
Han faldt i søvn på turen og blev forvandlet til mårhund igen.
Andre skove ødelægges også.
Der er affaldsbunker og golfbaner overalt.
Tamabjergerne forsvinder, og det rammer os.
Jorden læsses af i Fujinoskoven, og det rammer jer.
Hvornår hører dette vanvid op?
Jeg blev forfærdet, da jeg ankom i lastbilen.
Jeg troede, lastbilerne kom fra en byggeplads midti Tokyo.
Men de graver et bjerg væk og læsser det ovenpå et andet.
Jeg forstår ikke, hvorfor menneskene gør dette.
Hvis vi standser byggeriet, hjælper det også mårhundene i Fujino.
Det yder opmuntrende!
Brug jeres forvandlingsevner til at redde vores skov.
Det er ikke helt så enkelt, end ikke for os.
Hvor mon Tamasaburo og Bunta er?
De skulle jo hente mestrene, så de kunne hjælpe os.
Der hørtes ikke et ord fra Shikoku og Sado.
Så kom vinteren til Tamabjergene. Da mårhundene tog den med ro-
- glemte man alt om Tama Nyby, og mediernes interesse falmede.
Aviserne skrev om skandaler for kendisser og griske politikere.
Sne, sne dækker alt dækker alt på jorden her
sne, sne ligner præcis den is, vi holder af
alle vore venner er her Pom poko pom pom!
Bjergene bød nytårsdag år 33 velkommen med et snefald.
De fleste byggearbejdere var taget hjem-
- for at fejre højtiden med deres familier.
O'høj, o'høj...
Vores fine kugler drejer hurtigt rundt
selvom det ikke blæser spor
når alle små unger ser, hvad vi laver
gynger de med deres kugler i takt.
- Vi så det! - Mårhundene skubbede maskinen ned.
Arbejderne blev på byggepladsen nytårsaften.
Politiet tror, det er en busstrejke pga. episoderne i sommer.
Men sneen er smeltet og...
- Jeg håber, du ved, hvad du gør. Shokichi. Det skal nok gå.
- Hvilken idioti! - Overhovedet ikke.
Shokichi prøver at opmuntre dem, der ikke kan forvandle sig.
- Hvad siger du, Osho? - Der er ikke sket nogen større skade.
Osho fik ret. Arbejderne blev løsladt pga. Manglende beviser.
Ingen mistænkte mårhundene. Så ulykken forblev uopklaret.
Også blev det forår.
Kærlighedens årstid var tilbage.
Mårhundene havde udvist mere mådehold, end de kunne klare.
Luften emmede af kærlighed. Ømme ord blev hvisket under himlen.
Vent!
Hanako!
Du går meget bedre nu.
- Hanako! Vent lidt! - Du kan ikke fange mig!
Alle har forårsfornemmelser. Vi er som blomsterne og træerne.
Når vinteren er forbi, og solen skinner, skyder vi knopper.
Så blomstrer vi og bærer frugt.
Men vi må holde løftet til bedstemor.
Vi må holde os i skindet, indtil krigen er vundet.
Shokichi, du er så vidunderlig. Jeg er så lykkelig!
Vores kærlighed vil bestå for altid!
Shokichi!
Det var en fejltagelse. Kærligheden voksede-
- og senere om foråret fik Shokichi og Kiyo fire herlige unger.
Kincho-templet.
I fjor var Tamasaburo taget til øen Shikoku-
- efter en masse strabadser.
Han fremførte sit ærinde til mesteren Kincho VI og besvimede.
Kinchos datter Koharu plejede ham, og han blev mirakuløst rask.
I foråret forstærkedes deres bånd, og Koharu fødte senere tre unger.
Øens oldermænd holdt rådslagning i templets inderste kammer.
De blev enige om, at hvis byggeriet stoppede-
- ville det være et hårdt slag mod lignende projekter i hele Japan.
Men hvem skulle de sende, hvordan skulle Shikoku påvirkes-
- og hvem skulle tage over, hvis der hændte en deltager noget?
Der blev ikke truffet en beslutning.
Far og de andre ævler løs, selvom det er pragtfuldt vejr.
De diskuterer i et halvt år nu. Hvornår sker der noget?
Jeg håber, at de aldrig træffer en beslutning.
Tamasaburo, Tamabjergene ligger så vældig langt væk.
Når jeg tænker på, du skal rejse, skærer det mig i hjertet.
Koharu, jeg drømmer også om, at vor lykke vil vare evigt.
Der er intet forkert i at drømme.
Jeg spørger far-
- om du ikke kan blive her og blive hans efterfølger.
Mens Tamasaburo havde sine betænkeligheder-
- søgte Bunta på engene og bjergene på øen Sado-
- efter en forvandlingsmester, som hed Danzaburo.
Men han fandt ikke Danzaburo trods dennes berømmelse.
I sommeren og efteråret mødte mårhundene megen modgang.
Deres skov skrumpede ind pga. Byggeriet.
Forårets fødsler gav mange munde at mætte-
- men efter det dårlige sommervejr, var der mangle på mad.
Der var for få kastanjer og dadler.
Mårhundene samlede menneskeføde-
- men det var ikke nok til at stille ungernes sult.
De, der ikke kunne forvandle sig-
- måtte rode efter madrester inde i byerne.
Nogle af dem mistede livet-
- på veje og i fælder.
Nu er det nok! Vi må gøre noget. Ikke sandt?
- Er du virkelig rask igen, Gonta? - Jeg er frisk som en havørn.
Herligt! Hvornår skal vi fejre det?
Vi har ikke tid til at feste, bedstemor.
Lad os vente på mestrene, før vi beslutter vores strategi.
Også dig, Shokichi? Din kujon!
Mennesket må ikke undervurderes. Angriber vi, knuser de os.
- Vi har ventet længe nok! - Lad os høre, hvad Shokichi vil sige.
Jeg foreslår tre ting, indtil mestrene kommer.
1. Et system til at skaffe mad til dem, der ikke kan forvandle sig.
Med andre ord: Rationering.
2. Grundig træning i trafiksikkerhed.
3. Oprettelse af redningspatruljer til mårhunde, der går i fælder.
Shokichi, du er jo næsten som et menneske.
Nej! Jeg er en ægte mårhund.
Vi gemmer detaljerne til senere. Stemmer alle for planen?
- Hænderne op! - Vi stemmer for.
- Hvad er det her, Gonta? - Et statskup.
Den, der sætter sig op mod mig, bliver dræbt af min private garde.
- Det er farlige ord, Gonta. - "Hr. Gonta", om jeg må be'!
Vi ved alle, at mennesker er farlige.
Men hvis vi angriber uden at tænke på sikkerheden, så sejrer vi.
Vi kan dræbe dem. "En desperat mus bider katten".
"En desperat mus"? Hvad mener han?
En mus, der er trængt op i et hjørne.
Ja. Selv en mus kan bide katten.
- Vi er ikke mus. - Hvorfor skal vi bide en kat?
Det er faktisk længe siden, jeg har ædt en mus.
- Tempura-mus er bare det bedste. - Nej. Stegt mus smager bedst.
- Tempura er bedst. - Den sprøde friterede hale!
Hvad pokker snakker I om?
Det vigtigste er, at jeg elsker mus tempura!
Hvad sagde jeg, Gonta? Vi tænker kun på mad.
Vi må hellere vente, til mestrene kommer.
Undskyld.
Det var for meget forlangt at kræve afholdenhed hos de unge mårhunde.
Vi vil ikke have færre mårhunde, men færre mennesker!
De har invaderet vore hjem!
Menneskene krænker vores grænser! Jag dem væk!
Mennesker krænker vore grænser! Død over dem!
- Jeg dem væk! Dræb dem! - Men så...
Taxi!
Jeg meddeler, at I er kommet.
- Tamasaburo! - Mestrene fra Shikoku er her.
Du klarede det!
Kære venner, på vej hertil så vi jeres ødelagte skov. Et trist syn.
Vi må samle alle mårhunde til et møde i aften.
Efterår, Pompoko-året33.
Alle mårhunde mødtes med mestrene fra Shikoku.
Det er en flot måne, der skinner i nat.
Kære mårhunde, jeg er Hage fra Yashima.
Jeg bliver 999 år i år.
Hvorfor plages Honshu, når Shikoku nærmest går fri?
Forklaringen er, at vi forsvarer vore skove fuldstændigt.
Menneskene i Shikoku ved-
- at det ender katastrofalt, hvis de tirrer os.
Faktum er, at vi alle tre dyrkes-
- i samtlige templer i Shikoku.
Menneskene højagter os. Men jeg har ikke præsenteret mig.
Jeg er Iugami Gyobu, lederen af mårhundene i Matsuyama.
Jeg er Kincho VI, ætling til Kinchotemplets første mestre.
For at skræmme folk i Tokyo-
- har vi besluttet at gennemføre Operation Monster.
Operationen vil kræve en uhørt mental koncentration.
Så stor en koncentration at vi tre risikerer at miste livet.
Men hvis det lykkes at gennemføre operationen-
- vil menneskene garanteret respektere og frygte jer igen.
Og så kan I udnytte deres frygt og respekt for jer-
- til at sætte en stopper for byggeriet en gang for alle.
Det kan gøres på flere måder.
Vi medbragte en båd, oh mårhunde-
- som vil sejle jer tilbage tilfordums storhed.
I skal ikke være bange for at gå om bord.
Hvilken smuk måne!
Vi mårhunde elsker måneskinsnætter.
Lad os bede til månen om, at operationen lykkes.
Hvad siger I?
Mårhundene begyndte straks et træningsprogram.
Tillykke med de 999 år!
Mange tak, alle sammen!
Mestre, genfortæl historien om bueskytten Yoichi.
Så gerne.
Tiden er moden!
Kykliky!
I december Pompoko-året33 begyndte Operation Monster.
Let skydække, ingen vind, 13 grader, 65% luftfugtighed...
Perfekte forhold til et monster.
At forvandle sig til monstre har altid været deres stærke side.
De brugte ikke blot deres egen latente energi-
- men også energien i kosmos: ild, jord, vand og luft.
Intensiteten i mårhundenes træning-
- under oldermændenes opsyn kan næsten ikke beskrives.
Også de mårhunde, som ikke kunne forvandle sig-
- var med til at koncentrere den samlede kraft.
Den nat brændte mårhundenes kampløs så kraftigt-
- at de blev tilmonstre, længe før de nåede frem til byerne.
Se der!
Hvad er det?
Lad træerne blomstre på visne træer!
Se der!
Sikken stor monsterparade!
Den slags så man også før i tiden. Ræve med lygter og den slags.
Sandt nok.
Lygter med små lys i...
Man ser dem svæve forbi.
Det var tider.
- Kan ræve gøre sådan? - Jeg ved det ikke.
- Men vi så dem sgu. - Det må være indbildning.
Ræve, der gifter sig, ræve med lygter... det var tankespind.
Vore hjerner spillede os et puds.
Når man ser det, sker det bare i ens hoved.
Du har ret. Det kan ikke være virkeligt.
Der er noget skræmmende over hjernen.
Man tror, man ser ting.
Det her kan umuligt være virkeligt.
- De er faktisk virkelige. - Det er kun hjernespøgelser.
Velkommen hjem.
Sachiko!
Abracadabra!
Simsalabim!
Nu kommer de igen!
- Mester Gyobu! - Mester Gyobu!
Fantastisk!
Det var da uhyggeligt?
Er det allerede forbi?
Det var dødsjovt.
- Nu er det sengetid. - Okay.
Husk at børste tænder!
- Det føles som en drøm. - Ja. Hvorfor mon?
- Man kan også tro på ufoer. - Nogle ting er uforklarlige.
I en fejde forlænge siden sluttede Gyobu sig til skurkene.
Det førte til hans stammes fald. Han fortrød det så bitterligt-
- at han svor at kæmpe for retfærdighed resten aflivet.
Vi må sørge for, hans offer ikke var forgæves, følge hans eksempel-
- og love, at vi ikke hviler, før vi har sejret.
Gyate gyate hara gyate...
En mårhund fra Botamogi-bjergene
drak sig fuld og forvandlede sig.
Operation Monster var en stor succes!
Mårhundene var så sikre på sejren, at de ikke så fjernsyn.
Politiet leder efter video- materiale fra det mystiske optog-
- dog forgæves. Det gør det svært at afgøre, hvad der virkelig skete.
Jeg filmede alt, men der var intet på båndet. Uforståeligt.
Monstret kom ind igennem denne sprække.
Det var forfærdeligt. Det kan et menneske ikke gøre.
Der er noget sært ved Nyby. Jeg flytter gerne, men det er ikke let.
Vi bringer et særprogram om aftenens mystiske hændelser.
Jo mere menneskene undersøger det her-
- desto mere indser de, at det ikke var en hallucination-
- og at det skete i virkeligheden.
Når de sander, at videnskab og logik ikke er nok til-
- at forklare gåden...
...bliver de forbløffede over kosmos' mysterier-
- og opdager, hvor ubetydelig menneskets eksistens er.
Vi afventer de gode nyheder, og indtil da fester vi.
Fyr den af!
Drik, syng og dans!
Hurra for mester Hage!
Men dagen derpå tog situationen en helt uventet drejning.
Noget tyder på, at optoget i går-
- var et pr-trick for en ny forlystelsespark.
Wonderland mistænkes for at have arrangeret et ulovligt optog.
Det må være din spøg!
Men de lokale er overbeviste om, at det ikke var et pr-nummer.
Orv, manner!
Wonderlands ledelse har bekræftet, at optoget var et pr-trick.
Hvad?
Jeg beklager alt det besvær, vores optog kan have forårsaget.
Hvem er han?
Vort firma satser alt på at bygge temaparken Wonderland.
For at vise, hvor fantastisk Wonderland bliver-
- gik vi på gaden og arrangerede en gratis parade.
Som direktør for Wonderland besluttede jeg-
- at gennemføre kæmpeparaden uden tilladelse.
Hvad sker der her?
Heldigvis har vi modtaget en overvældende positiv respons-
- fra de mennesker, der overværede paraden.
Lige nu ryster jeg, ikke af frygt, men af glæde.
Kommer jeg i fængsel for det her, er jeg indstillet på-
- at tage min straf med glæde.
- Hvad i alverden! - Det må være en fejl.
Kommer jeg i fængsel for det her...
Den rotte!
Mårhundene gik i panik.
Samtidigt ledte Wonderland efter optogets bagmænd.
Vi kan ikke bakke ud nu. Gør det nødvendige.
Find ud af, hvem det var og ansæt dem. Betal, hvad de kræver.
- Det var mårhundene, der gjorde det. - Mårhunde?
Lige meget. Bring dem hertil, også bagmanden.
- Mårhunde? Vent lidt! - Det var bare en lille spøg.
- Hvem er du? Hvordan kom du ind? - Sekretæren lukkede mig ind.
Vi talte sammen i telefonen. Jeg hedder Ryutaro.
Det her er kompliceret. Vil I tale med bagmanden-
- er jeg nok den eneste, der kan arrangere det.
Godt. Jeg betaler dig 100 millioner yen.
Mens den sære person intrigerede, var mårhundene vrede på direktøren.
Først rasede de mod uretfærdigheden.
Senere svækkede den håbløse situation deres kamplyst.
Da der ikke fandtes optagelser af monsteparaden-
- mistede offentligheden interessen for hele affæren.
Du er en ræv!
Du har skarpe øjne.
Jeg er den forvandlede ræv Ryutaro.
Jeg har hørt meget om Kincho- stammen. En ære at møde dig.
Jeg er kun den sjette i en lang række. Hvad har du på hjerte?
- Den flotte parade betog mig. - Omsider en, der forstår!
Klart. Jeg har den største sympati for det besvær, De har haft.
Du, som er ræv, forstår os i det mindste.
- Efterspillet kom ikke bag på mig. - Hvad siger du?
Ryutaro overtalte Kincho til at følge med til Ginza-
- og tog ham med på en flot privat klub.
Træd nærmere!
Bare rolig. Alle mine piger er ræve.
Vil du have dem sådan her, eller måske som ræve?
De kan også være mårhunde, hvis du vil.
Jeg siger det lige ud. Der er ingen fremtid for mårhunde i Tama.
De uddør snart, nøjagtig som rævene.
- Var det det, der hændte Tamas ræve? - Jeg er bange for det.
De af os, som kunne forvandle sig, må leve sådan her nu.
- Som mennesker? - Kun sådan overlever man i storbyen.
Jeg råder jer mårhunde til at gøre noget lignende.
Vent lidt!
Ja, det er et chok, men lad mig fortsætte.
Det er ikke nok bare at leve som mennesker.
Det er bedst, at I alle begynder at arbejde for Wonderland.
Laver du gas? Arbejde for dem, som har ydmyget os!
Det er på tide, at mårhunde begynder at leve som mennesker.
Det er dyrt at leve som menneske, og hvordan tjener man penge?
Man bruger sine færdigheder.
Og hvem betaler den bedste løn?
Desværre jeres fjende, Wonderland.
De giver også en god startbonus.
Det her er lønnen, og det her bonussen.
Jeg er selvfølgelig den eneste, som ved, at I er mårhunde.
Velbekomme!
Giv dig god tid og tænk over det.
Du må have haft svært ved at spise madresterne i Tama.
Det er ikke vigtigt.
Mårhunde, som kan forvandle sig, kan leve som mennesker.
- Men hvad med dem, der ikke kan? - Jeg kan ikke hjælpe dem.
De bedste gener skal overleve, hvis arten også skal.
Vi ræve var nødsaget til at forlade de andre.
- Så de uddøde? - Ja, vi havde intet andet valg.
Det her er en tragedie!
I mårhunde er i det mindste altædende til forskel fra os ræve.
De andre klarer sig måske alligevel.
Mårhundene mødtes igen for at diskutere, hvad der kunne gøres.
Kun inderkredsen mødte op.
"Det kan gøre på mange måder". Sludder og vrøvl!
Det var idiotisk at tro på det gamle.
Som ordsproget: Sælg ikke skindet, før mårhunden er skudt...
End ikke Buddha havde kunnet forudse, hvordan det ville gå.
Vi kan ikke bebrejde mestrene.
Menneskene kalder direktøren: "Snu som en mårhund". Sært.
Hvad siger du, Shokichi?
Vi må have mere viden om menneskene.
Stille! Vi er nødt til at konfrontere dem!
Rolig, Gonta.
Vores eneste mulighed er at afsløre-
- at Operation Monster blev gennemført af os mårhunde.
Er du blevet sindssyg, Osho? Vi må ikke afsløre os for dem.
Hun har ret. Så vil menneskene blot skræmme os fra vid og sans.
Men det er dødfrustrerende!
En anden tager æren for alt vores arbejde.
Jeg accepterer det ikke. Vreden skalvide det.
Jeg vil råbe: "Vi gjorde det!"
Mester Osho, hvordan kan vi overbevise dem om, at det var os?
Vi skal bare tilstå det offentligt.
Ring til rnedierne, skriv læserbreve.
De tror bare, det er en spøg.
Så må nogen af os vise i fjernsynet, hvordan vi gør.
Menneskene vil blot tro, det er bluff.
- Så bliver vi ydmyget igen. - Snak fører ingen steder hen.
Debatten fortsatte hele natten til ud på morgenen.
Snak fører ingen steder hen.
Bliver vi terrorister, har de en grund til at udrydde os.
- De opdager aldrig, at det var os. - Så kan vi ikke gøre noget effektivt.
I stedet for en masse halve løsninger-
- burde vi iværksætte en ny, endnu større Operation Monster.
Hvordan ved vi, at det ikke ender på samme måde?
Det skal bare planlægges grundigt.
Du vil bare ikke gøre tingene rigtigt.
Du er som en skide pige!
Var din tunge, Gonta!
Hvis han havde været en pige, ville han være sådan.
Jeg satser alligevel på Operation Monster, del 2.
Jaså? Du og hvem andre?
- Tror du, nogen vil følge dig? - Hvad siger du, din idiot?
Hold op!
Hør efter, alle sammen. Der er kun én udvej.
Vi må bruge forvandling på samme måde som i Operation Monster.
I ved, hvordan Operation Monster chokerede menneskene.
Men alle tror, det var den dumme direktør, der stod bag.
Så hvad kan vi gøre?
Hvordan stiller man et æg på højkant?
Columbus løste problemet således.
Meget imponerende!
Du må have en genial løsning.
Det er på tide, at vi begynder at leve som mennesker.
- Aldrig i livet! - Jeg spøger ikke.
- Og de, som ikke kan forvandle sig? - Hvor er Osho?
APPEL FRA 808 MÅRHUNDE
Uden Osho kunne mårhundene ikke beslutte noget om Kinchos plan.
Der begyndte at opstå uenighed.
Mange indstillede sig på at samle mad til deres familier-
- men Gonta begyndte i stedet at samle tilhængere.
Den senile mester Hage samlede dem, der ikke kunne forvandle sig-
- og grundlagde en buddhistisk dansekult.
Vreden er et mørke, en synkende båd.
Påkald Buddha og dans.
Det er ude med os...
Mester Hage som var så spændstig, Tokyo er virkelig rædsom.
Var Operationen udført i Shikoku, ville man vide, at det var os.
Offergaverne til os i templerne havde været ti gange flere.
Mester Kincho, mit største ønske er at følge med dig tilbage-
- og hengive mig til træning.
Er det sandt, Tamasaburo?
- Vil du være min efterfølger. - Ja, mester Kincho.
Det er en lettelse at høre. Du mangler jo Koharu-
- men du er vel ikke så egoistisk, at du svigter dine kammerater?
- Naturligvis ikke, Kincho! Men... - Men hvad?
Du har mistet mårhundenes støtte. Hvad mere kan vi gøre her?
Der er én ting, vi kan gøre.
Det her er virkelig fantastisk!
De har anstrengt sig ekstra for at underholde jer.
Det er jo langt bedre end Disneyland!
Mester Kincho fik ikke kun hævn over Wonderland.
Han skaffede også en stor kampagnefond til mårhundene.
Direktøren anmeldte mårhundene, men ingen lyttede tilham.
Samtidigt gjorde Gonta og hans høge sit-
- til at stoppe skovhugsten.
Naturvenner!
Obstruér ikke udryddelsen af slanger men forlad straks området.
I har gjort jer skyldige i tyveri, våbenbesiddelse og indtrængen!
Forlader I ikke straks området, flytter vi jer med magt.
Gontas gruppe stoppede jægerne og arbejderne.
De blæste på advarslen og lod ingen komme frem.
Situationen var stadig fastlåst, da natten faldt på.
Da I ikke kunne stoppe Gontas gruppe, så må vi redde dem.
Hør! Uropatruljerne er her. Det er for sent.
- Jeg vil se det... - De pågriber også dig.
Vi følger med!
- Er I klar? - Ja!
Med vor kamikaze-ånd vil vi dø en ærefuld død-
- og anspore vore svagere brødre til at kæmpe, indtil sejren er vor!
Vi må tro, at de følger efter os.
Vore store kugler drejer hurtigt rundt.
Hænger og dingler i vinden.
Amen!
Indsatsstyrke! Flyt jer! Gonta, vent!
Nu!
Gonta...
Mårhundene brugte deres punge i et kamikaze-angreb.
Hr. Mårhund... hr. Mårhund...
I en anden del af bjergene ville en journalist interviewe dyrene.
Vær sød at komme frem. Antag en hvilken som helst form.
Min redaktion står på jeres side.
De er åbenbart ikke meget for at komme ud.
Mårhund, mårhund, kan vi ikke tale nu?
Nej, for vi har intet at spise.
De svarede! Så er det altså sandt.
Vi vil gerne høre mere om, hvad der skete. Kom nu frem.
Der er de! Der er mårhundene!
- Stod i bag Operation Monster? - Det stemmer.
Kan I ikke forvandle jer for vore seere?
Ellers vil ingen tro os.
Nogle af os kan ikke skifte form.
Så hvis skovene forsvinder, har vi intet sted at bo.
Hør efter, mårhunde.
Hvis I ikke dukker op, vil indslaget virke kunstigt.
Hvis folk skaltro på jer, må I vise jer.
Osho...
Gå derud og fortæl det hele til menneskene.
En af dem er dukket op.
En keramik-mårhund kommer imod mig!
Hr. Mårhund, sig noget til seerne.
Vi... vi...
Ja?
Sig noget! Bedstemor Oroku!
- Vi stod bag optoget. - Skoven er vort hjem. Rør den ikke.
Vi taler på vegne af alle skovens dyr.
Dem, jeg så i går, er væk i dag.
Dem, jeg ser i dag, er væk i morgen.
Hvem ved, hvad der skeri morgen?
I dag er alle triste.
Mester Hage, som havde bevidnet slaget ved Yashima-
- var 999 år og en stolt mårhund.
Han havde mistet alt og ville nu tage afsked med verden.
Mårhundene strakte hans store pung ud-
- til et skib lastet med guld.
Det var fyldt med kostbare skatte.
De bad til guderne om at nå frem til den anden side.
De almindelige mårhunde så paradiset for sig-
- og gik om bord, som om de skulle på udflugt.
Skibet sejlede ned ad Tamafloden, gyngende i måneskinnet.
Det blev ført frem af strømmen med seglet spændt i vinden.
Skibet var fuldt, og vinden var god.
De sejlede bare væk med fryd og gammen.
Mårhundene slog sig på maven.
De festede med klokker, fløjter og trommer.
Skibet var lastet med almindelige dyr, guld, sølv og ædelstene.
Med tårer i øjnene tog dyrene på stranden afsked.
Som i en drøm sejlede skibet forbi skoven og engene.
Mårhundene trængtes for at få et glimt af Buddha i sit paradis.
Skibet sejlede mod den næste verden med syngende og dansende dyr.
Med klokker, fløjter og trommer sejlede de mod den næste verden.
De sejlede afsted for aldrig mere at vende tilbage.
Menneskene kan ikke besejres.
Bunta! Det er jo dig!
- Bunta! - Tamasaburo!
- Du er tilbage! - Sasuke! Shokichi!
Fandt du den berømte mester Danzaburo i Sado?
For 45 år siden underhungersnøden efterkrigen-
- blev han skudt af en jæger. Det fik jeg at vide til sidst.
Jeg forstår. Jeg ville gerne have mødt ham.
Du har klaret det godt, Bunta.
Hvad er der sket på blot tre år? Det er som at rejse frem i tiden.
- Vi har forsøgt at stoppe det. - Alting er helt forandret.
- Det er den rene forvandling. - Vi forstår, hvordan det føles.
- Har menneskene gjort det her? - Ja, det har de.
Umuligt! Kun mårhunde kan forvandle tingene på denne måde.
Mennesker er altså mårhunde! Gamle, stinkende mårhunde!
Giv os vor skov tilbage! Vore enge og vore hjem!
Skal vi prøve en gang til?
Vi bruger vores sidste kræfter til at gøre alting godt igen.
Hvem mestrer forvandlingen bedst? Mårhunde eller mennesker.
Det lyder godt. Jeg husker, hvordan det var til mindste detalje.
- Godt. Et sidste guerillaangreb! - Hvorfor? Det er jo for sent.
Men det opmuntrer os!
Uden vor kådhed er vi ikke længere mårhunde.
Hjælper du os, mester Kincho?
Ja, da. Men det kommer måske til at se ud som i Shikoku.
- Ponkichi! - Her er jeg. Skal jeg hente de andre?
- Må vi låne din energi igen? - Naturligvis.
Vent på mig!
Der er mor jo!
Og der er Yotchan!
Yotchan!
Det er jo, som da vi var små.
- Se! Mårhunde! - Hvor er de søde!
- Er det virkelig mårhunde? - Tænk, at de er så tæt ved byen.
Løb ikke væk, mårhunde!
- Øv! Nu er de væk! - Jeg ville gerne fodre dem.
Mon de kan forvandle sig som i eventyrerne?
Vi tabte slaget. Tama Nyby voksede uhindret.
Årene gik, og byen kom på plads-
- og blev et godt sted for mennesker at bo.
Hvor templet havde stået, skød et moderne boligkvarter op.
Og jeg tror, at vores forvandlingskunst-
- påvirkede menneskene på en god måde.
"Et liv i harmoni med mårhundene", skriver de i aviserne.
Man bevarede lidt af skoven og lavede små parker.
Men det var for sent for os. Områderne var for små til os.
Nogle af os flyttede længere væk, hvor der var skove og enge.
Men der var der allerede mårhunde og biler, som tog livet af nogle.
Så vi tog det sidste skridt.
Vi, der kan forvandle os, gør som rævene og lever som mennesker.
Jeg arbejder på kontor, og min kone Kiyo i en bar.
Nogle mårhunde solgte skov til bygherrer, ligesom menneskene.
De fleste af os er plaget af stress og længes efter skoven.
Menneskene imponerer mig. De må være meget udholdende.
Nogle af os er hoppet af og lever ved et tempel-
- og samler madrester på gaderne.
Og Ponkichi og de andre, som ikke kunne forvandle sig?
At leve i nuet er et udtryk, som er skabt for os mårhunde.
Vi tænker ikke på udvikling og trafikulykker.
Vi lever en stille tilværelse, får unger og dør til sidst.
Ponkichi!
- Ponkichi! - Shokichi!
- Så kom du! - Det er længe siden!
Vi hører ofte, at ræve og mårhunde forsvinder, når byerne vokser.
Sig ikke det! En del ræve og mårhunde kan skifte form-
- men tænk på kaniner og grævlinger.
De kan jo ikke forvandle sig, vel?
Manus og regi: Isao Takahata.
Oversættelse: H. Jensen.
Ansvarig utgivare: Lars Brodal Distribution: PAN Vision AB